Слайд 1 Тема 1. Облік власного капіталу підприємства та забезпечення зобов’язань
Слайд 2 1. Облік формування і змін статутного капіталу на підприємствах
різних форм власності.
Джерелами формування майна підприємства є власні (власний
капітал) і позикові кошти (позиковий капітал).
Власний капітал — це частина в активах підприємства, що залишається після вирахування його зобов’язань. Власний капітал складається із: статутного капіталу, пайового капіталу, додатково вкладеного капіталу, іншого додаткового капіталу, резервного капіталу, нерозподіленого прибутку (непокритого збитку), неоплаченого капіталу, вилученого капіталу.
Слайд 3Статутний капітал — це зареєстрована вартість простих і привілейованих акцій
для акціонерних товариств та розмір статутного капіталу для інших підприємств,
зафіксований в статутних документах.
Стаття 80 ГКУ. Види господарських товариств
1. До господарських товариств належать: акціонерні товариства,
товариства з обмеженою відповідальністю,
товариства з додатковою відповідальністю,
повні товариства,
командитні товариства.
Слайд 4Акціонерним товариством є господарське товариство, яке має статутний капітал, поділений
на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості, і несе відповідальність
за зобов'язаннями тільки майном товариства, а акціонери несуть ризик збитків, пов'язаних із діяльністю товариства, в межах вартості належних їм акцій.
Товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов'язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.
Слайд 5Товариством з додатковою відповідальністю є господарське товариство, статутний капітал якого
поділений на частки визначених установчими документами розмірів і яке несе
відповідальність за своїми зобов'язаннями власним майном, а в разі його недостатності учасники цього товариства несуть додаткову солідарну відповідальність у визначеному установчими документами однаково кратному розмірі до вкладу кожного з учасників.
Слайд 6
Повним товариством є господарське товариство, всі учасники якого відповідно до
укладеного між ними договору здійснюють підприємницьку діяльність від імені товариства
і несуть додаткову солідарну відповідальність за зобов'язаннями товариства усім своїм майном.
Командитним товариством є господарське товариство, в якому один або декілька учасників здійснюють від імені товариства підприємницьку діяльність і несуть за його зобов'язаннями додаткову солідарну відповідальність усім своїм майном, на яке за законом може бути звернено стягнення (повні учасники), а інші учасники присутні в діяльності товариства лише своїми вкладами (вкладники).
Слайд 7Стаття 86 ГКУ. Вклади учасників та засновників господарського товариства
Вкладами учасників та засновників господарського товариства можуть бути будинки, споруди,
обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об'єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті.
Вклад, оцінений у гривнях, становить частку учасника та засновника у статутному капіталі товариства. Порядок оцінки вкладів визначається в установчих документах господарського товариства, якщо інше не передбачено законом.
Слайд 8 Джерелами формування майна суб'єктів господарювання є:
грошові та матеріальні внески засновників;
доходи
від реалізації продукції (робіт, послуг);
доходи від цінних паперів;
капітальні
вкладення і дотації з бюджетів;
надходження від продажу (здачі в оренду) майнових об'єктів (комплексів), що належать їм, придбання майна інших суб'єктів;
кредити банків та інших кредиторів;
безоплатні та благодійні внески, пожертвування організацій і громадян;
інші джерела, не заборонені законом.
Слайд 9Стаття 87. Статутний капітал та фонди господарського товариства
Сума вкладів
засновників та учасників господарського товариства становить статутний капітал товариства.
Рішення
товариства про зміни розміру статутного капіталу
набирає чинності з дня внесення цих змін до державного реєстру.
Слайд 10Мінімальний розмір статутного капіталу
Слайд 12Сума статутного капіталу ділиться на визначену кількість акцій рівної номінальної
вартості і несе відповідальність за зобов’язання тільки майном товариства. Сума
статутного капіталу, відображена у фінансовому обліку і звітності, повинна дорівнювати загальній номінальній вартості випущених акцій, вказаній в установчих документах.
Акції можуть бути:
— іменними;
— на пред’явника;
— простими;
— привілейованими.
Слайд 13Для узагальнення інформації про стан та рух статутного капіталу призначений
пасивний рахунок 40 “Статутний капітал”. По дебету даного рахунку відображається
зменшення статутного капіталу, а по кредиту — його збільшення.
Сума кредитового сальдо по рахунку 40 повинна відповідати розміру статутного капіталу зафіксованому у засновницьких документах підприємства і відображається в балансі підприємства. Аналітичний облік статутного капіталу ведеться за видами капіталу за кожним засновником (учасником), акціонером тощо.
Статутний капітал господарських товариств (крім акціонерних) може збільшуватися за рахунок: додаткових внесків учасників, належних учасникам дивідендів, нерозподіленого прибутку.
Слайд 14Збільшення статутного капіталу відображається такими записами
Слайд 15Зменшення статутного капіталу відображається проведеннями:
Слайд 16Пайовий капітал — це сукупність коштів фізичних і юридичних осіб,
добровільно розміщених у товаристві для здійснення його фінансово-господарської діяльності.
Для обліку
пайового капіталу, тобто вартості основних і оборотних запасів підприємства, по яких воно розпайоване (акціонерні товариства, приватні орендні підприємства тощо) призначено рахунок 41 “Пайовий капітал”. По кредиту відображається збільшення, а по дебету — зменшення пайового капіталу.
Слайд 18Облік додаткового капіталу
У балансі сума додаткового капіталу розкривається двома статтями:
— Додатково
оплачений капітал
— Інший додатковий капітал.
Додатково оплачений (вкладений) капітал — це сума,
на яку вартість реалізації випущених акцій перевищує їхню номінальну вартість від первинної емісії. Це створює емісійний дохід.
Інший додатковий капітал — це суми дооцінки необоротних активів підприємства, вартість активів безоплатно отриманих підприємством від інших юридичних або фізичних осіб та інші види додаткового капіталу.
Слайд 19. Для обліку додаткового капіталу у Плані рахунків передбачено рахунок
42 “Додатковий капітал”. По кредиту цього рахунку відображається збільшення додаткового
капіталу, а по дебету — його зменшення.
Рахунок 42 “Додатковий капітал” має такі субрахунки:
421 “Емісійний дохід”
422 “Інший вкладений капітал”
423 “Дооцінка активів”
424 “Безоплатно отримані необоротні активи”
425 “Інший додатковий капітал”
Слайд 21На субрахунку 422 “Інший вкладений капітал” обліковують інший внесений засновниками
товариства (крім акціонерного) капітал, що перевищує статутний капітал, інші внески
тощо без рішення про зміну розміру статутного капіталу.
Слайд 22На субрахунку 423 “Дооцінка активів” відображається сума дооцінки (уцінки) активів,
яку здійснюють у випадках, передбачених законодавством і положеннями (стандартами) бухгалтерського
обліку. Слід мати на увазі, що лише дооцінка необоротних активів впливає на розмір власного капіталу.
Слайд 23Облік безоплатно отриманих основних засобів
В балансі залишок по субрахунку 424
”Безоплатно отримані активи”, тобто кредитове сальдо відповідає залишковій вартості безоплатно
отриманих підприємством необоротних активів і відображається по статті “Інший додатковий капітал”.
Слайд 24Облік резервного капіталу
Резервний капітал — це сума резервів, створених
підприємством відповідно до чинного законодавства або статутних документів.
Резервний (страховий) капітал
створюється господарськими товариствами в розмірі, встановленому засновницькими документами, але не менше 15 відсотків (для акціонерних товариств) та 25 відсотків (для інших господарських товариств) статутного капіталу. Щорічний розмір відрахувань до резервного (страхового) капіталу також встановлюється засновницькими документами, але не може бути меншим за 5 відсотків суми чистого прибутку
Слайд 25Резервний капітал господарського товариства створюється з метою покриття можливих в
майбутньому непередбачуваних збитків, втрат. Резервний капітал може використовуватися для покриття
балансового збитку підприємства за звітний період, на виплату дивідендів при недостатності нерозподіленого прибутку, на інші цілі, передбачені законодавством.
Для узагальнення інформації про стан та рух резервного капіталу підприємства, створеного відповідно до чинного законодавства та установчих документів за рахунок нерозподіленого прибутку у Плані рахунків призначено рахунок 43 „Резервний капітал“.
Аналітичний облік резервного капіталу ведеться за його видами і напрямками використання.
Слайд 27Облік нерозподіленого прибутку (непокритих збитків)
Нерозподілений прибуток (непокритий збиток) —
це сума доходу, реінвестована у підприємство, або сума непокритого збитку.
У
Плані рахунків для обліку сум нерозподілених прибутків (збитків) поточного і минулого років, а також використаного в поточному році прибутку передбачено рахунок 44 „Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)“.
Слайд 28Рахунок 44 „Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)“ має такі субрахунки:
• 441
„Прибуток нерозподілений“;
• 442 „Непокриті збитки“;
• 443 „Прибуток, використаний у звітному
періоді“.
На субрахунку 441 відображають наявність та рух нерозподіленого прибутку.
На субрахунку 442 відображають непокриті збитки. Їх списання здійснюють за рахунок нерозподіленого прибутку, резервного, пайового чи додаткового капіталу тощо.
На субрахунку 443 відображають розподіл прибутку між власниками (нарахування дивідендів), виплати за облігаціями, відрахування до резервного капіталу та інше використання прибутку в поточному періоді.
Слайд 30Облік вилученого капіталу
Вилучений капітал — це фактична собівартість акцій
власної емісії, викуплених товариством у своїх акціонерів.
Акціонерне товариство має право
викупити в акціонера оплачені ним акції тільки за рахунок сум, що перевищують статутний капітал, для їх наступного перепродажу, розповсюдження серед своїх працівників, анулювання. Зазначені акції мають бути реалізовані або анульовані в термін не більше 1 року.
Для узагальнення інформації про вилучений капітал товариства Планом рахунків передбачено рахунок 45 „Вилучений капітал“.
За дебетом рахунку 45 відображається фактична собівартість акцій власної емісії або часток, викуплених господарським товариством у його учасників, за кредитом — вартість анульованих або перепроданих акцій (часток).
Аналітичний облік вилученого капіталу ведуть за видами акцій (внесків, паїв), іншого вилученого капіталу.
Слайд 32У випадку, коли емісійного доходу не вистачає для „покриття“ перевищення
викупної вартості акцій над номінальною, використовують прибуток звітного періоду, при
цьому дебетується рахунок 443 та кредитується рахунок 451.
Вилучені акціонерним товариством акції надалі можуть бути перепродані, причому ціна реалізації може бути як вища, так і нижча за ціну, за якою вони викуповувалися.
Акціонерне товариство продало 100 акцій за ціною 110 грн за штуку. Викупна вартість акцій становила 120 грн. за штуку.
Слайд 33Акціонерне товариство продало 100 акцій за ціною 110 грн за
штуку. Викупна вартість акцій становила 120 грн. за штуку.
Слайд 34Акціонерне товариство реалізувало 100 акцій за ціною 130 грн. за
акцію. Викупна вартість акцій становила 120 грн. за акцію.
Слайд 35Облік неоплаченого капіталу
Неоплачений капітал є нічим іншим, як заборгованістю
засновників (учасників) по внесках до статутного капіталу.
Сам порядок оцінки
майнових внесків учасників має бути визначено в засновницьких документах. Якщо самі засновники не можуть здійснити оцінку майна, то це роблять спеціалісти з бюро технічної інвентаризації або торгово-промислової палати.
Слайд 36У бухгалтерському обліку фактичне надходження внесків засновників відображається на рахунку
46 „Неоплачений капітал“. По дебету рахунку 46 „Неоплачений капітал“ відображається
заборгованість засновників (учасників) товариства по внесках до статутного капіталу підприємства, а по кредиту — погашення заборгованості.
Аналітичний облік неоплаченого капіталу ведеться по кожному засновнику (учаснику) і за видами розміщених неоплачених акцій (для акціонерних товариств).
Слайд 37Облік забезпечення майбутніх витрат і платежів
Відповідно до П(С)БО 11
„Зобов’язання“ забезпечення — це зобов’язання, точна сума яких не може
бути визначена до настання певної дати або невідомий час їх погашення на дату складання балансу.
Забезпечення можуть створюватись для відшкодування (майбутніх) витрат на:
• виплату відпусток працівників;
• додаткове пенсійне забезпечення;
• виконання гарантійних зобов’язань;
• реструктуризацію;
• виконання зобов’язань щодо обтяжливих контрактів та ін.
Слайд 38На субрахунку 471 ведуть облік руху та залишків коштів на
оплату чергових відпусток працівникам. Також на цьому субрахунку узагальнюється інформація
про забезпечення обов’язкових відрахувань (зборів) від забезпечення виплат відпусток на єдиний соціальний внесок.
Сума відпускних повинна бути розподілена на витрати протягом того року, за який надається відпустка. Кожен місяць працівник заробляє частку суми відпускних, тому і заборгованість перед працівниками виникає кожний відпрацьований місяць, а отже, підлягає нарахуванню щомісяця або не рідше, ніж раз на квартал.
Слайд 39Коли ж працівникові оплачується відпустка, то сума відпускних нараховується за
рахунок раніше нарахованого резерву. Сума забезпечення визначається щомісяця як добуток
фактично нарахованої зарплати працівникам і коефіцієнта, визначеного як відношення річної планової суми на оплату відпусток до загального планового капіталу оплати праці.
На субрахунку 472 „Додаткове пенсійне забезпечення“ ведеться облік коштів для реалізації програми пенсійного забезпечення.
Слайд 40Підприємства, що здійснюють продаж товарів з наданням гарантій, проводять нарахування
забезпечень гарантійних зобов’язань, облік яких ведеться на субрахунку 473 „Забезпечення
гарантійних зобов’язань“.
Якщо продукція реалізовується з гарантією ( за умови визнання доходу у період реалізації), у підприємства виникає ймовірність наступного виникнення недоліків. При цьому створюється резерв для покриття можливих витрат щодовиконання гарантійних зобов’язань. Суму гарантії відображають по дебету рахунків обліку витрат у тому періоді, коли була здійснена реалізація. Враховуючи наявний досвід, підприємство може розрахувати суму, на яку буде надаватися гарантія на майбутній період.
Слайд 41Приклад. Підприємство здійснює продаж побутової техніки. Протягом року повертають 5 %
проданих товарів від загального обсягу реалізації. Середня вартість одного виробу
— 400 грн. Протягом місяця було продано 70 одиниць виробів.
Сума гарантійного зобов’язання складе: 400 *70 * 5 % = 1400 грн.
Коли підприємству повернуть несправний товар, бухгалтер здійснює бухгалтерські записи щодо повернення товарів. Після цього бракований товар або підлягає поверненню постачальникові, якщо це передбачено договором, або підлягає уціненню до ціни можливої реалізації.
У випадку, коли підприємством проводиться ремонт поверненого товару або гарантійна заміна будь-яких деталей, вартість послуг з ремонту буде віднесена у дебет субрахунку 473.
Слайд 43Облік цільового фінансування та цільових надходжень
Кошти цільового фінансування та
цільових надходжень можуть надходити як субсидії, асигнування з бюджету та
цільових фондів, гуманітарна допомога, внески фізичних та юридичних осіб. Використання цих коштів має бути спрямоване тільки на здійснення заходів цільового призначення.
Для обліку асигнувань з бюджету на проведення протиепідемічних і карантинних заходів, підготовку кадрів, будівництво соціально-побутових об’єктів, їх експлуатацію тощо використовують рахунок 48 „Цільове фінансування і цільові надходження“.
На цьому рахунку також обліковують цільові надходження, зокрема внески батьків на покриття витрат з утримання дітей у дитячих дошкільних закладах або відрахування з капіталів соціального розвитку на оплату путівок для дітей у таборах.
Слайд 44По кредиту рахунку 48 відображають кошти цільового призначення, отримані як
джерело фінансування певних заходів, по дебету — використані суми за
певними напрямками, визнання їх доходом, а також повернення невикористаних сум.
Отримане цільове фінансування визнається доходом протягом тих періодів, у яких були здійснені витрати, пов’язані з виконанням умов цільового фінансування. Тобто якщо підприємству надходять цільові кошти, це не означає, що ці кошти відразу ж будуть включені до доходу. Застосовуючи такий принцип бухгалтерського обліку, як відповідність доходів і витрат, вилучені кошти будуть визнані доходом у тому періоді, в якому будуть здійснені витрати, пов’язані з цим цільовим фінансуванням.
Якщо цільове фінансування отримано для капітальних вкладень, таке фінансування відображається у складі доходів майбутніх періодів, дебетується рахунок 69 та кредитується рахунок 48 з наступним поступовим включенням до складу доходів звітних періодів у міру амортизації об’єкта капітальних вкладень.