Слайд 1Кафедра онкології з курсами радіаційної медицини та реаніматології
Пухлинні захворювання сечостатевої
системи
Слайд 2Класифікація пухлин нирок
Серед пухлин нирок виділяють 3 форми:
1. Саркома нирки
(пухлина Вільмса), що вражає винятково ранній дитячий вік (у 90%
випадків до 5 років) і складає майже половину всіх злоякісних пухлин у дітей;
2. Гіпернефрома, або нирково-клітинний рак (виходить із паренхіми нирки), який складає понад 90% раку нирок у дорослих.
3. Рак нирки чи рак балії, (аденокарцинома, яка виходить з епітелію ниркових балій), яка складає 7% всіх пухлин нирок.
Слайд 3Актуальність проблеми
Рак нирки (РН) у дорослих складає 2 – 3%
всіх злоякісних новоутворень.
В Україні на РН хворіє щороку >
4000 осіб, з них > 2000 помирає щорічно.
У 2006 р. кількість осіб, які захворіли — 4598, кількість померлих — 2300 осіб).
Захворюваність в 2005 р. складала 10,3 (грубий показник); 6,8 (світовий стандарт); 9,8 (укр. стандарт 2000 р.) на 100 тис. населення (відповідно 13,3; 9,8; 14,6 серед чоловіків і 7,8; 4,8; 6,8 серед жінок) .
У США та Західній Європі показники захворюваності вищі на 40−50%.
Незважаючи на успіхи в діагностиці і лікуванні, впродовж першого року після встановлення діагнозу в США помирає кожен четвертий хворий, а в Україні — кожен третій (у 2005 р. з числа осіб, які вперше захворіли, не прожили 1 року 31,6%).
Слайд 4Сучасні аспекти раку нирки
Чоловіки хворіють у 2 рази частіше, ніж
жінки;
пік захворюваності припадає на вік 40 – 60 років.
Захворюваність РН в Україні збільшується з півдня на північ та із сходу на захід.
В скандинавських країнах і у Північній Америці захворюваність в 5 – 6 разів вище, ніж у країнах Азії та Африки.
Слайд 5Фактори ризику та етіологічні фактори
паління - ризик захворюваності РН підвищується
удвічі;
професійні шкідливості (контакт з азбестом; кадмієм, нафтопродуктами, робота на шкіряному
виробництві);
тривале вживання естрогенів;
прийом деяких лікарських препаратів - (фенацетин, аспірин);
спадковий фактор (2-3% усіх РН), хоча у понад 80% хворих на світлоклітинний нирковоклітинний рак (НКР) знаходять мутації гена VHL (пухлинний супресор).
надлишкова вага;
тривалий гемодіаліз – провокує появу кіст у нирках, які можуть викликати РН.
Слайд 6Анатомо - фізіологічні особливості сечостатевої системи
Слайд 7Анатомо-фізіологічні особливості нирки
Слайд 8Анатомо - фізіологічні особливості нирки
Слайд 9Класифікація раку нирки по системі ТNM (код МКХ-0 С64)
Слайд 10Групування по стадіям і 5-річне
виживання у %
Слайд 11Гістологічні підтипи нирковоклітинного раку (НКР)
Слайд 12Стадія є найважливішим фактором прогнозу.
Разом з тим з’ясовано, що
хворих на метастатичний НКР також можна поділити на кілька прогностичних
підгруп. Наприкінці 1990-х рр. американський онкоуролог Роберт Мотцер запропонував враховувати 5 несприятливих факторів:
низький індекс Карновського (< 80%);
високий рівень лактатдегідрогенази (понад 1,5 норми);
анемія;
високий рівень кальцію в плазмі;
відсутність нефректомії.
Згодом до них додали наявність 2 і більше уражених метастазами (М) органів. За наявністю факторів ризику виділили 3 групи.
Слайд 13Групи ризику при метастатичному НКР
Слайд 14Клініка НКР
Клінічні ознаки РН різноманітні, хоча значна частина випадків може
тривало протікати безсимптомно.
У 40% пацієнтів першим симптомом є гематурія,
зазвичай безбольова, інтермітуючого характеру.
Класична тріада — біль у попереку, гематурія і пальпована пухлина — трапляється лише у кожного десятого хворого.
У багатьох пацієнтів є паранеопластичні симптоми:
анемія (30−80%);
порушення лабораторних печінкових показників при відсутності метастатичного ураження (21%);
гіперкальціємія (15%);
гарячка (20%) та ін.
Майже 45% первинних хворих мають при виявленні лише локальний процес, у 25% хвороба поширюється на навколишні структури та лімфатичні вузли, а в 30% є віддалені М.
Слайд 15Метастазування
Близько третини первинних хворих на НКР і майже така
ж частка прооперованих пацієнтів мають віддалені М.
Найчастіше віддалені метастази
виявляються у:
легенях (50–60%);
кістках (30–40%);
печінці (30–40%);
мозку (5%).
Локальні рецидиви після нефректомії трапляються нечасто (2–3%). У хворих з віддаленими М радикальне лікування дотепер неможливе.
Слайд 16Діагностика раку нирки (РН)
Фізикальне обстеження;
Екскреторна урографія;
УЗД органів
черевної порожнини, малого тазу та заочеревинного простору;
Rtg-ОГК і кісток;
Лабораторне дослідження
крові (загальний, біохімічний аналізи, коагулограма, RW) та сечі
Пункційна біопсія пухлини з морфологічним дослідженням матеріалу біопсії - за показаннями;
Консультації онкоуролога, хіміотерапевта, радіолога, терапевта, анестезіолога;
Бактеріологічне обстеження сечі – за показаннями;
ЕКГ - за показаннями
ФГДС – за показаннями
Слайд 17Діагностика раку нирки (РН)
Додатковий об’єм діагностичних обстежень, при достатньому матеріально-технічному
забезпеченні закладу:
Комп′ютерна томографія (КТ) і/або магнітно-резонансна томографія (МРТ) органів грудної
клітки (ОГК), органів черевної порожнини (ОЧП), органів малого тазу (ОМТ) та кісток - для визначення поширеності пухлинного процесу.
ангіографія, радіоізотопні дослідження кісток, нирок та аналіз на ВІЛ – за показаннями.
Слайд 19Комп’ютерна томографія. Рак лівої нирки.
Слайд 20Метастази
Метастази гіпернефроми у легені
Остеокластичні метастази у плечовій кістці при
гіпернефромі
Слайд 21 Оглядова Rtg-OГК: множинні mts у легенях при РН
КТ
легень: множинні метастази при раку нирки
Слайд 22Диференційна діагностика
З доброякісними пухлинами нирки:
аденомами;
ангіоміоліпомами;
ренінсекретуючими пухлинами;
фібромами; міомами;
ліпомами; лімфангіомами; гемангіомами.
З кістозними утворами нирки.
З вторинним метастатичним ураженням
нирки
Слайд 24Перелік оперативних втручань при РН
Слайд 27Алгоритм медикаментозного лікування при метастатичному НКР
Слайд 29Актуальність проблеми
Рак сечового міхура становить 1,5-3% від загального числа злоякісних
пухлин і 30-50% пухлин сечостатевих органів.
В Україні в 2000 році
РСМ склав 9,6 на 100 000 населення. Летальність до 1 року - 33,6%, 5 річне виживання - 38%. Спеціальним методом лікування охоплено тільки 61,6%.
В структурі онкозахворюваності чоловічого населення рак сечового міхура складає 4,7 % (9 рангове місце), жіночого - близько 1 % (13 рангове місце). З віком ці показники значно збільшуються.
Захворюваність на рак сечового міхура у чоловіків у віковій групі 60-80 років зростає до 60,3-126,8 на 100 тис. населення,, у жінок відповідного віку - 6,6-13,8.
Слайд 30Деякі аспекти РСМ
Чоловіки хворіють у 3-4 рази частіше, ніж жінки.
Найбільше часто ця форма пухлини зустрічається у віці 60-80 років.
Слайд 31Етіологічні фактори та фактори ризику
паління;
професійні шкідливості – робота на гумовому,
лакофарбовому, паперовому й хімічному виробництві, особливо контакт з аніліном;
радіоактивне опромінення;
вірусна
теорія канцерогенезу.
Передракові стани - папіломи сечового міхура, хронічний цистит.
Слайд 32Анатомо-фізіологічні особливості РСМ
Шляхи лімфогенного метастазування раку сечового міхура
1 – зовнішні
здухвинні лімфовузли;
2 – внутрішні здухвинні лімфовузли;
3 – крижові лімфовузли.
Слайд 33Класифікація раку сечового міхура за системою T N M
(код МКХ-0
С67)
Слайд 34Гістологічні типи раку сечового міхура
перехідноклітинний папілярний рак (90-95%);
плоскоклітинний рак (3-5%);
Аденокарцинома(2%).
Слайд 35
Перехідноклітинний рак сечового міхура
Екзофітна перехідноклітинна папілома сечового міхура
Інвертована папілома
сечового міхура
Слайд 36Патогістологічно - уротеліальна карцинома сечового міхура
Слайд 37Клініка РСМ
Мікро- й макрогематурія - одно- або багаторазова, безбольова, інтермітуюча,
макрогематурія може спричинити тампонаду сечового міхура.
Дизуричні розлади - біль, утруднене
сечовипускання, несправжні та
імперативні позиви, гостра затримка сечі.
При розпаді пухлини приєднується інфекція, сеча стає мутною, з неприємним запахом.
На пізніх стадіях утворюються нориці між міхуром, піхвою та прямою кишкою.
При поширенні пухлини на вічко сечоводу відбувається його стиснення і блокада сечоводу з порушенням уродинаміки.
Слайд 38Алгоритм діагностики РСМ
Фізикальне обстеження;
Лабораторне дослідження крові (загальний, біохімічний аналізи, коагулограма,
RW ) та сечі;
УЗД органів черевної порожнини, малого тазу та
заочеревинного простору (контроль), за показанням трансеректальне УЗД сечового міхура;
Екскреторна урографія з цистографією;
Цистоскопія з біопсією; трансуретральна біопсія сечового міхура;
КТ або МРТ ОЧП і ОМТ;
Визначення пухлинних маркерів;
Бактеріологічне обстеження сечі;
ЕКГ - за показаннями;
ФГДС - за показаннями.
Слайд 39Рак сечового міхура – стінка сечового міхура інфільтрована звиразкованою і
кровоточивою пухлиною -
Рак сечового міхура
Слайд 40На фото ліворуч рецидив карциноми сечового міхура при цистоскопії у
звичайному освітленні, праворуч – те ж місце при ALA-флуоресцентній ендоскопії
Слайд 41Комп’ютерна томографія. Рак лівої стінки сечового міхура
Слайд 43Схеми стандартного лікування хворих на рак сечового міхура
Слайд 44Перелік оперативних втручань при раку сечового міхура
Слайд 45Протипоказання до оперативного втручання – радикальної цистектомії з деривацією сечі:
Виразковий
коліт, хвороба Крона, ентероколіт.
Тромбоз судин брижі тонкого кишківника
Спайкова хвороба
Слайд 46Особливості дозування та фракціонування променевої терапії та зон опромінення при
раку сечового міхура
Слайд 47Особливості дозування та фракціонування променевої терапії та зон опромінення при
раку сечового міхура
Слайд 48 Основні схеми медикаментозного лікування при раку сечового міхура (хіміотерапія,
гормонотерапія, імунотерапія)
Слайд 49Додатковий перелік схем медикаментозного лікування
Слайд 50Протипоказання до медикаментозного лікування:
Протипоказання для внутрішньоміхурового введення БЦЖ:
Туберкульоз в анамнезі;
різко
позитивна шкірна реакція на пробу Манту;
алергічні захворювання;
первинний імунодефіцит, ВІЛ-інфікування;
ємність сечового
міхура менш ніж 150 мл;
міхурово-сечоводний рефлюкс;
важкі супутні захворювання в стадії декомпенсації;
імуносупресивна терапія (призначення БЦЖ дозволяється не раніше за 6 міс. після завершення курса лікування);
значний цистит або макрогематурія (до зникнення симптомів);
травматична катетеризація або поява крові після катетеризації сечового міхура - протипоказання для інстиляції БЦЖ в цей день.
Слайд 52Деякі аспекти РЯ
Пухлини яєчка зустрічаються у 3-4 осіб на 100
тис. чоловічого населення;
Рак яєчка найчастіше виникає у чоловіків у віці
15-40 років.
Існує три піки частоти виникнення раки яєчка : до 10 років, в 20-40 років і після 60 років.
Рак яєчка складає приблизно 2% усіх новоутворень у чоловіків Це одна з "наймолодших" пухлин.
Слайд 53Етіологічні фактори і фактори ризику раку яєчка (РЯ)
Гормональні порушення:
крипторхізм,
гіпоплазія
яєчка,
запальні процеси,
травми.
Слайд 54Анатомо-фізіологічні особливості яєчка
Слайд 55Класифікація пухлин яєчка за системою TNM (код МКХ-0 С62)
Слайд 56Гістологічні типи раку яєчка
Семіноми – 40% (розвиваються із сперматогенних клітин);
несеміноми
- 60% (ембріональний рак, тератобластома, хоріокарцинома)
Слайд 58Клініка РЯ
збільшення або ущільнення яєчка;
виникнення водянки при розповсюджені пухлини на
додаток або оболонки;
Больовий симптом при при значному збільшенні яєчка або
проростанні пухлини в сім’яний канатик.
Приблизно у 10 відсотках випадків перші прояви пов'язані з появою віддалених метастазів.
метастази можуть з'являтися:
в зачеревних лімфовузлах, здавлювати сечоводи і порушувати відтік сечі, що у свою чергу може викликати загострення пієлонефриту або вести до гідронефрозу.
в лімфовузлах шиї, де вони здавлюють верхні дихальні шляхи, що у свою чергу веде до появи задишки, кашлю.
у головному мозку, викликаючи зміни психіки, порушення неврологічного характеру (парези, паралічі).
у легенях, порушуючи дихальну функцію.
у кістках - виникає больовий синдром і переломи.
Слайд 59Алгоритм діагностики РЯ
Фізикальне обстеження;
лабораторне дослідження крові (загальний, біохімічний аналізи,
коагулограма, RW,) та сечі;
УЗД органів черевної порожнини, малого тазу, заочеревинного
простору та органів калитки;
рентгенографія органів грудної порожнини;
КТ і/або МРТ ОЧП і ОМТ для визначення поширеності пухлинного процесу - за показаннями;
Консультації онкоуролога, хіміотерапевта, радіолога, терапевта, анестезіолога;
Визначення рівня альфа-фетопротеїну, бета-хоріонічного гонадотропіну та ЛДГ;
Пункційна біопсія пухлини з морфологічним дослідженням матеріалу біопсії (за виключними показаннями);
Радіоізотопні дослідження - за показаннями.
Слайд 60This image shows the interior of a cancerous testicle. The
darker (denser) sections represent cancer, which has taken over about
three-quarters of the testicle.
Слайд 61This image shows the testicle on the right, the epididymis
in the middle, and a cancerous testicular mass on the
left.
Слайд 62Chest CT Scan. This image shows a 5 mm tumor
in the right cardiophrenic lymph node adjacent to the heart.
The existence of a tumor in the chest indicates stage III testicular cancer.
Слайд 63Abdominal CT Scan. This image shows a 3 cm nodal
mass at the level of the aortic bifurcation (where the
aorta splits to go into the legs).
Слайд 64Схеми стандартного лікування хворих
Слайд 66Протипоказання до оперативного втручання:
невідкладні стани;
тяжкий стан хворого внаслідок серцевої,
легеневої недостатності, декомпенсованих порушень функції печінки, нирок, підшлункової залози, ендокринних
залоз, зовнішнього дихання
Слайд 67 Особливості дозування та фракціонування променевої терапії та зон опромінення
Слайд 68Протипоказання до променевого лікування:
невідкладні стани;
тяжкий стан хворого внаслідок
серцевої, легеневої недостатності, декомпенсованих порушень функції печінки, нирок, підшлункової залози,
ендокринних залоз, зовнішнього дихання;
виражена лейкопенія, тромбоцитопенія і анемія.
Слайд 69Схеми медикаментозного лікування (хіміотерапія,гормонотерапія, імунотерапія)
Слайд 70Протипоказання до медикаментозного лікування:
невідкладні стани;
тяжкий стан хворого внаслідок
серцевої, легеневої недостатності, декомпенсованих порушень функції печінки, нирок, підшлункової залози,
ендокринних залоз, зовнішнього дихання;
виражена лейкопенія, тромбоцитопенія і анемія;
протипоказання, зазначені в інструкції для медичного застосування окремих препаратів.